George, herätys.
Nyt on lauantai.
Tiedän, mutta tänään on ensimmäinen jalkapallo-ottelumme.
Jalkapallo?
En voi tänään. Sain nuhan nukkuessani.
Pärjäät kyllä.
Tule nyt. Siitä tulee hienoa.
Pelaamme kuin brasilialaiset.
-Ole hyvä. -Kiitos, äiti.
Stuart, muista kuumavesipullo. George...
Muista nappulakengät.
Näytät erityisen kauniilta tänään.
Jotkut näyttävät upeilta puurossa.
Suukku auki.
Kuulitteko? Hän sanoi blaa blaa.
En voi uskoa.
Hänen eka sanansa.
Missä vauvakirja on? Kirjoitan sen muistiin.
En ole varma, onko se oikea sana.
On tietysti.
Crenshaw-setäsi mukaan jokainen Little alkaa puhua 9 kk:n ikäisenä.
Setä onkin puhunut siitä lähtien.
Tuletteko te kumpikin otteluun?
Ehdottomasti.
Frederick.
Jalkapallo saa minut...
-Ylpeäksi? -Huolestuneeksi.
-Olen kunnossa. -Hän on kunnossa.
Monella on siellä nappulakengät jalassa. Mitä jos joku...
Voi, kulta. Kaikki Littlet ovat luontaisia urheilijoita.
-Autanko... -Voisitko?
Okei, nyt riittää.
Snow, ruokaa.
Ruokaa? Tonnikalaako? Vai silliä?
Vai uskallanko kysyäkään: savulohta?
Oi. Olisipa savulohta.
Siinä sinulle.
-Pojat, pelataanko jalkapalloa? -Takuulla, isä.
Hienoa. Pöperöä.
Katso, mikä minusta on tullut. Karvainen rätti.
Wallace! Ylös! Noin!
Juuri noin! Tsemppiä!
Hajaantukaa!
KOULUN JALKAPALLOSARJA
George saa juosta kunnolla.
Minua kiusaa, että vain Stuart ei ole saanut pelata.
Aikaa on vielä.
Kokonaista 40 sekuntia.
Hän jakoi hienosti appelsiiniviipaleet.
Se on yllättävän vaikeaa.
Hyvä, ettei hän pelaa. En halua, että häntä sattuu.
Ketään ei satu nappulaliigassa.
lrwin, oletko kunnossa?
Oletko kunnossa, lrwin?
Näytänkö siltä?
Anna käsi. Hyvä.
Vaihtopelaaja peliin.
Peli on tasan. Pärjäämme kymmenellä.
Yhdeksällä. Georgea ei voi laskea.
Ei soiteta suuta.
Kiirettä, valmentaja.
Stuart! Mene lrwinin tilalle.
Äiti! lsä! Pääsen peliin!
Hyvä, Stuart!
Hyvänen aika.
Katso sitten häntäsi perään.
Älä kanna huolta minusta.
Anna mennä.
SUDET
Peliä!
Syötä tänne! Olen vapaana!
Minä otan sen!
-Sieppaan hänet kentältä. -Kulta.
Pojat tuntien se olisi hänestä vähän...
Noloa.
Ota se, George!
Paina perään!
Syötä pallo minulle, höntti.
George, ammu!
Minä hoidan!
Ammu!
Minä hoidan!
Minä onnistuin!
Pitää alkaa käyttää alasuojaa.
Hän näytti niin pieneltä.
Niin vailla kokoa. Onko hänen todella palattava ensi viikolla?
Hän tarvitsee tilaa kasvaa.
Minähän annan hänen paloitella banaaninsa.
Lusikalla.
Annan hänen ajaa autolla kouluun. Muut äidit eivät.
Ja George kävelee hänen vieressään.
Paljonko lisätilaa hänelle pitää antaa?
Vähän enemmän kuin annat hänelle nyt.
Äiti voi olla oikeassa. Ehkä minun ei pidä pelata jalkapalloa.
Mitä hän haluaa sinun harrastavan?
Maalaamista tai tanssimista.
Syy on kai minun.
Anteeksi, että potkaisin sinut maaliin.
Ei se mitään. Voititte pelin. Se on pääasia.
Ei. Pääasia on se, että osuin Wallacea naamaan.
Rosvoja kello 12:ssa! Minä hoidan, Brooklyn!
Olisi hienoa lentää oikeasti.
Niin. On vain yksi ongelma.
Äiti.
-Hei, rouva Little. -Hei, Will.
-Onko George kotona? -Stuartin kanssa.
Se on ihan kohta valmis lentoon.
Hei, George. Hei, Stuart.
Hei, Will.
Pidätkö tauon? Toin pleikkarini.
Sopii.
Entä lentokone?
Leikin vähän aikaa Willin kanssa. Leiki Snowbellin kanssa.
No, minun täytyy tehdä tämä loppuun itse.
Jos vain yletyn...
POIS PÄÄLTÄ - PÄÄLLÄ
Hyvänen aika.
Mikä tuo ääni on?
Ruohonleikkuri kai.
Sisällä talossako?
Stuart!
Mitä sinä teet?
En minä tee mitään.
Jarruta!
Ota ohjekirja!
Siistiä. Minun veljeni työntää vain väriliituja nenäänsä.
Siinä sanotaan: "Noustessa vedä vivusta."
Minähän olen ilmassa!
Snowbell, mene pois tieltä!
Älä satuta minua.
Mitä on tekeillä?
Stuart se vain lentelee sisällä.
Lentelee sisällä?
Sisällä hänelle ei ainakaan käy mitään.
Varokaa!
Matalaksi!
Stuart!
Alas!
-Oletko kunnossa? -Voitko hyvin?
Olen kunnossa.
Kaikki on hyvin.
Hyvin? Stuart, sinä tuhosit sen.
Anteeksi, että rikoin sen, George.
Voimme korjata sen liimalla.
Emme voi. Se menee roskiin. Se on liian vaarallinen.
Kiitti, Stuart.
Veisitkö pojat kotiin? Minun ja Stuartin täytyy jutella.
Hyvä ajatus.
Tulkaa, pojat. Lähdetään kotiin.
Äiti kohtelee minua kuin vauvaa.
Teen teille lounasta.
Hän vain rakastaa sinua. Hän ei halua, että joudut vaaraan.
Tämä on ollut huono päivä.
Äiti on vihainen. George ei leiki kanssani.
Tiedän. Mutta joka pilvessä on hopeareunus.
Eikö se tee niistä painavia?
Se on vain sanonta, Stuart.
Kun on Little, joka asialla ja tilanteella -
miten huonolla tahansa -
on aina hyväkin puolensa. Hopeareunus.
Tämän tilanteen hopeareunus on...
Auta, isä. Minä yritän.
Georgella on uusi ystävä. Sinäkin voisit löytää uuden ystävän.
Olet tässä paljon minua parempi.
Minä olen ollut Little paljon sinua kauemmin. Opit kyllä vielä.
Pidä sillä välin leuka pystyssä -
selkä suorana ja sydän avoinna.
-Mitä sitten? -Askel kerrallaan.
Kanada on erillään Yhdysvalloista koska -
kanadalaiset haluavat olla yksin.
Kertaus huomenna, koe perjantaina.
Ja viekää lounastähteet mukananne.
Mieheni on kyllästynyt siihen, että haisen kotona salamilta.
Tony, tulisitko kotiini tänään iltapäivällä?
En voi. Menen karateen.
Hei, Mark.
Kitaratunti.
Jotkut pojista menevät Willin luokse pelaamaan korista.
Saanko minä tulla?
Sinua ei tarkkaan ottaen kutsuttu.
Minulla onkin muuta tekemistä.
Sano äidille, että saatoin sinut kotiin.
Jään palveluksen velkaa.
Toki.
Hei!
Neiti?
Oletko elossa?
Hän elää.
Pois tieltä, pyydän. Loukkaantunut lintu tulossa!
Mitä tapahtuu?
Siipeni.
Missä minä olen? Hei, missä haukka on?
Mikä haukka?
Tuo haukka! Aja! Pois täältä!
Voihan nenä.
Häivy, senkin ällöttävä korppikotka!
Senkin häijy korppikotka!
Kannattaakohan haukkaa härnätä?
Voi pojat, meillä on ongelma.
Ehdit kyllä. Älä hidasta.
Ehdit.
Niin ehdin.
Ketä saan kiittää?
Suo anteeksi. Nimeni on Stuart. Stuart Little.
Minä olen Margalo. Pelkkä Margalo.
Margalo.
Olet niin vahva. Oletko urheilija?
Olenhan minä.
Pelaan vähän jalkapalloa -
lennän lentokoneella -
ohjaan kilpavenettä.
Voit laskea minut nyt. Jalkani toimivat. Vain siipeni on kipeä.
Niin. Totta kai.
ENSIAPU
Täällä oli ennen sidetarpeita.
-Hei, kokeillaanko huiviasi? -Hyvä ajatus.
Neulani...
Tämä tapahtui kai silloin, kun se haukka törmäsi minuun.
Se oli osa pesäämme, kun olin pieni. Minulla on aina ollut se.
Vain se on jäljellä äidistäni.
Se on harmi.
Niin.
Noin. Miltä tuntuu?
Paljon paremmalta, kiitos.
Kerrohan, Stuart Little. Asutko täällä?
Olen ihan aito Little. Olen keskimmäinen lapsi.
Keskimmäinen Little.
Söpöä.
Missä sinä asut?
-Siellä täällä. -Eikö sinulla ole kotia?
Asuimme kerran laatikossa. Tai ei oikeastaan laatikossa.
lhmiset pitivät siinä korujaan.
Korulippaassa?
Kyllä! Se sen täytyi olla. Korulippaassa.
Se oli hienoa.
Olen vienyt liikaa aikaasi. Minun on parasta lähteä ennen pimeää.
Ei, odota. Et voi lähteä, kun olet loukkaantunut. Jää tänne.
En halua olla vaivaksi. Tekisitkö todella niin puolestani?
Toki. Minulla on juuri se, mitä tarvitaan. Tulen pian.
-Lepää sillä välin kissan vuoteella. -Onko teillä kissa?
Älä pelkää Snowbellia. Se ei tee pahaa kärpäsellekään.
Kärpäset eivät tee hyvää ruoansulatukselle.
Yritän syödä hyvin, ja oloni on silti pöhöttynyt.
Ehkä tarvitsen lisää ruokaa.
Heippa.
Sori. Ei ollut tarkoitus pelästyttää.
Pelästyttää? Naurettavaa.
Kuulitko? Se oli naurahdus.
Karvapallo. Melkoinen karvapallo.
Silti me nuolemme yhä itseämme. Tajutonta.
Hei, Snowbell. Tämä Margalo jää meille joksikin aikaa.
Jää? Oletko ihan hupsu?
Ei tänne voi raahata kulkulintuja. Pidätkö tätä jonakin majatalona?
Hän on likainen.
Ei pahalla. Hänessä voi olla pöpöjä.
Mistä tiedät, ettei hän ole kulkuri tai varas? Hankkiudu eroon hänestä.
Olemme kotona.
-Little hai, Little lou. -Little hei, Little hou.
Mitä tuo oli olevinaan?
Tervehdimme toisiamme tuolla tavoin.
Kiintoisaa.
Pikemminkin ällöttävää. Nyt tuli tupen rapinat, neiti.
Äiti Little inhoaa kadulta sisälle tulevia eläimiä.
Tämän nähdessään hän saa hepulin.
Onpa söötti pikkulintu.
Ehkä hän inhoaa vain minun kavereitani.
-Löysin hänet. -Löysit minut? Hän pelasti henkeni.
Pelastiko?
-Haukalta. -Mitä?
Stuart pelasti tämän linnun haukalta.
Haukat ovat hurjia otuksia.
Haukat pitäisi kieltää kaupungissa. Kirjoita kirje.
Toisaalta tässä meillä on sankari. Hyvin toimittu, Stuart.
-Hei, isä. -Mitä?
Hopeareunus.
Poikien juttuja.
Onko?
Kiva, että Stuartilla on ystävä.
En usko, että Stuart pitää lintua ystävänä.
-Miten niin? -Hän on hurmaantunut.
Hän on ihastunut. Hän on rakastunut.
Hän on vielä lapsi.
Pojilla on ihastuksia hyvin nuorina.
Frederick, oliko sinulla monta ihastusta?
Minulla on yhä ihastus.
Margalo, haluatko vielä jotain?
Teenkö sinulle vaikka munakkaan?
Olen ihan täysi.
Sinähän söit yhtä vähän kuin lintu.
Aika lähteä kouluun.
En mene kouluun. Jään kotiin huolehtimaan Margalosta.
Arvaapa uudestaan. Sinä menet kouluun. Minä huolehdin Margalosta.
Ylitä kadut varovasti -
äläkä juokse sakset kädessä kuvaamataidon tunnilla.
Haen reppusi.
Äidit... Tiedäthän?
-En varsinaisesti. -Etkö?
Näetkös, eräänä päivänä äitini -
ei vaan ollut missään.
Olet siis ollut koko elämäsi ihan yksin?
-Takuulla. -Se on varmaan ollut pelottavaa.
Ei vaan seikkailu.
Kokisinpa minäkin seikkailuja.
Saan vain maalata.
Hei, elämä on seikkailu. Jo ovesta ulos käveleminen on seikkailu.
Tule, Stu. Olemme myöhässä.
Anna mennä.
Seikkailu alkaa.
Siinä oli tarpeeksi seikkailua yhdelle päivälle.
Hei, Yankees voitti!
Kas noin.
Osaatko sanoa: "Kävely äidin kanssa"?
"Äiti"?
"Kävely"?
Ei mitään.
Martha ja minä käymme ulkona. Tuommeko jotain sinulle?
Ei kiitos.
Sano: "Hei hei, lintu."
Martha, sano: "Hei hei, lintu."
Raitista ilmaa.
Muistatko minut?
Pelästytit minut.
Mitä tuohon sanoisi? Olen pelottava.
No, Margalo, tutkitko mestan? Onko arvotavaraa? Kerro nopeasti.
Heillä ei ole paljon mitään. Äidin sormus on vain kaksi karaattia.
Hyvä on.
Mitä muuta heillä on?
Ei paljoakaan. Heillä on lähinnä toisensa.
Tässä kohtaa oksennan.
Miksei yritetä toista paikkaa?
Asetuit jo sinne.
He luottavat sinuun. He pitävät sinusta.
Ja kenties -
sinä pidät heistä.
Hei, Margalo. Älä nyt.
Älä huijaa huijaria.
Kukaan muu ei ole kutsunut minua luokseen.
Niinkö? Kuka löysi surkuteltavan orpolinnun -
ja poimi hänet katuojasta?
Kuka ruokki häntä -
ja, kiiruhdan lisäämään, kuka opetti hänelle ammatin?
-Sinä. -Niin, minä.
Toimi siis kuten pitääkin. Ja muista, olet täällä liikeasioissa.
Et leikkimässä.
Älä nyt, Haukka. Kun olen keikalla, en ikinä leiki!
Onko sinulla kylmä?
Kun sää kylmenee, te kai lennätte etelään talvehtimaan?
Totta puhuakseni en ole koskaan lentänyt etelään.
Se on tavallaan unelmani.
Päästä pois tästä kylmästä ja tuulisesta kaupungista.
Hedelmäpuita, miljoonittain uusia lintututtavuuksia.
-Se on kuulemma paratiisi. -Mikset ole lähtenyt?
Jokin on aina estänyt minua.
Jokin estää aina minuakin.
Kaikkien mielestä olen liian pieni tekemään mitään.
Jokainen on niin iso kuin itsestä tuntuu.
Niin. Olenpa iloinen, että putosit autooni.
Tarkoitan... En toki ole iloinen, että putosit...
Otatko lisää popcornia?
Okei.
Mitä?
Neulani.
Se on korjattu. Miten...
Matkalla koulusta kotiin ohitan paikan, jossa putosit.
Ei tarvittu paljoa.
Tarkoitan, se piti löytää -
ja piti sovittaa palat yhteen -
ja, tiedäthän, korjata se.
Ei sen kummempaa.
Scottie.
Yksi, kaksi, kolme.
Yhtä hyvä kuin uusi.
Ei, Stuart.
Se on paljon parempi.
-Pysy luonani. -Aina.
Luulitko, etten saisi tietää?
Mitä tarkoitat?
Tarkoitan sinua ja hiirulaisystävääsi.
Paha virhe. Älä hanki ystävää, jonka minä voin syödä.
Hommaa nyt se sormus!
Tai hiirestä tulee lounasta.
-Minä tiskaan. -Tiskasit eilenkin.
Tiskaisin vuoksesi joka ilta.
Enpähän joudu vaihtamaan vaippoja.
Hän pudotti nukkensa.
Minä...
-Frederick! -Mitä?
-Sormukseni on poissa. -Mitä tarkoitat?
Se on poissa!
-Oletko täysin... -Varma.
Ellei sitten...
Soitan putkimiehelle.
Mitä on tekeillä?
Äidin sormus meni viemäriin. En ylety siihen.
Hei! Entä minä?
Pystyn siihen. Anna minun mennä, isä.
-Mihin? -Alas viemäriin.
Voin tuoda sen ylös. Se on seikkailu.
Enpä tiedä. Siellä on kauhean pimeää.
Ja pahanhajuista ja kylmää.
Mutta se on äidin sormus. Hän rakastaa sitä.
Anna minun yrittää, isä.
Jos on liian kylmää tai pelottavaa -
sanot vain meille.
Älä huoli, isä. Pärjään kyllä.
-Tai kiskaise narusta, niin nostamme sinut. -Selvä.
Miltä näyttää?
Märältä. Seinissä on paljon kaikkea limaista.
-Miltä se näyttää? -Samalta kuin nenän sisällä.
-Näetkö pohjan? -En. Putki vain jatkuu.
Näen myös, mitä söimme viime viikolla.
Putki jatkuu jatkumistaan.
Putkimies sanoi...
Mitä täällä tapahtuu?
Onko tuo uusi paita?
Sinulla on niin hyvä maku. Yksinkertaista eleganssia.
Mitä tuon narun päässä on?
-Narun? -Niin.
Älä nyt kiihdy, mutta eräs rakkaamme -
laskeutui vapaaehtoisesti hakemaan sormuksesi.
-Stuartko? -Hyvin arvattu, äiti.
Päästitkö poikamme keittiön viemäriin?
Eleanor, älä hermostu.
Suunnittelimme tämän hyvin. Jos on ongelmia, hän nykäisee narusta...
Nyt voit hermostua.
Oletko kunnossa?
Kiiruhda! Minä liu'un.
-Lisää narua. -Hyvä.
Narua on oltava jossain.
-Sitä ei ole lisää. -Mitä muuta voimme käyttää?
-Spagettia? -Se on loppu.
-Onko meillä makaronia? -Liian lyhyttä.
-Sidotaan ne yhteen... -Ei.
Kiiruhtakaa!
Kestä, Stuart!
-Margalo, mitä sinä teet? -Stuart, minä tulen! Tartu kiinni.
Alemmaksi!
Sain otteen!
-Oletko kunnossa? -Satutitko itsesi?
Älä säikyttele minua noin.
Margalo, olet kaikkein paras ystäväni.
Entä jos joku olisi käynnistänyt jätemyllyn?
Olisin estänyt sen.
-Päästit hänet viemäriin. -Hän halusi sitä.
Jos Martha haluaisi savupiippuun -
tai George vessanpyttyyn, sallisitko sen?
Rakastan Stuartia yhtä paljon kuin sinä.
Minä en vain ole yhtä...
Tunteellinen? Irrationaalinen? Mitä aioit sanoa?
Unohdin jo.
Tiedän, että olen ylisuojeleva.
Pelkään vain sitä, että Stuart loukkaa itsensä.
Olen pahoillani, Stuart.
Mitä?
Taidatte pitää lihamurekkeesta.
Löysitkö sormuksen?
Kaikkea muuta.
Onko kukaan nähnyt Margaloa? En löydä häntä mistään.
Ehkä hän lähti kävelylle tai lentelemään naapurustoon.
Vahvistamaan siipeään.
Niin, ehkä. Mutta miksi hän jätti minulle neulansa?
Tiedätkö, Stuart...
Margalo on vapaa luonne.
Ehkä hänestä vain oli aika lähteä.
Hyvästelemättäkö?
Mitä sinä teet?
Taidan tietää, mitä tapahtui. Haukka vei Margalon.
-Niinkö? -Minä etsin hänet.
Äläkä yritä muuttaa mieltäni.
Oletko hullu? Et voi lähteä.
Siksikö, että olen pieni? Jokainen on niin iso kuin itsestä tuntuu.
Sitten minä tulen mukaasi.
Ei. Jää tänne salaamaan lähtöni.
Salaamaan? Miten?
Keksi jotain. Olet fiksu.
Hän on pelkkä lintu.
Ei, George, hän on ystäväni.
Ja Stuart Littlen kanssa ystävystytään loppuiäksi.
Ellet anna minun tulla mukaan, ota ainakin joku toinen.
Snow!
Hyvät hopeat ovat ruokasalissa. Vie, mitä tahdot, mutta älä satuta minua.
Minä tässä. Stuart.
Sinä. Asian on parasta olla tärkeä.
Margalo on yhä kateissa.
Olin hieman epätarkka. Tarkoitin tärkeä minulle.
Lähden etsimään häntä. Tule mukaani.
Kuule, Stuart. Tee itsellesi palvelus. Hanki papukaija ja unohda hänet.
En voi unohtaa häntä. Hän on pulassa, ja minun on autettava.
Kumpi oikein olen, mies vai...
hiiri?
Onko tuo kompakysymys?
Sinun on autettava minua.
Miksi muka?
Olemme samaa perhettä -
ja minä tekisin saman sinun puolestasi.
Ja jos et auta, George sanoo vanhemmille, että söit minut.
Mitä?
Senkin pikkurotta!
Arvaa mitä.
Kaikki pitävät sinua mukavana. Sinä et ole kovin mukava.
Tule nyt! Siitä tulee hauska seikkailu.
Hei formulakuski! Hidasta. Kuljetaan tasaista vauhtia.
Saan sydänkohtauksen.
Luulen, että minulla on veritulppa, enkä edes tiedä, mikä se on.
George! Stuart! Aamiaiselle!
Se jäähtyy pian.
Sano: "Äiti."
Sano: "lsä."
Sano mitä tahansa.
Huomenta, George.
Missä Stuart on?
Hän lähti jo.
Syömättä aamiaista?
Hänen piti lähteä kouluun aikaisin...
koska hän on koulunäytelmässä.
lhan totta?
Kyllä. Hän esittää hiirtä. Harjoitukset ovat aamuisin ennen koulua.
Miksei hän kertonut meille?
Hän unohti. Häntä huolestutti Margalo.
Aivan.
Hyvä. Hän saa muuta ajateltavaa.
Täytyy mennä.
Sano: "Kaurapuuro."
Tämä on merkki, Stuart. Niin kuin palava pensas.
Paitsi että se on kaasutin, enkä minä ole Mooses.
Mutta se kertoo jotain.
Päästä väkesi lähtemään!
-Emme anna periksi. -Voi, miksei?
Periksi antaminen on kivaa. Ajattele ajansäästöäkin.
Jos useammat antaisivat periksi, käytäisiin vähemmän sotia.
Lasku.
George.
Hei, äiti.
Missä Stuart on?
Eikö hän ole kotona?
Nyt muistan. Hänellä on taas näytelmäharjoitukset.
Willin luona. Hän on siellä yötä.
Kouluiltana?
Niin hän sanoi. Täytyy mennä.
Haloo?
Hei, Will. George tässä. Jos äitini soittaa, Stuart on teillä, jooko?
Odota hetki.
Haloo?
Will, hei. Rouva Little tässä. Saanko Stuartin puhelimeen?
-Stuartin? -Niin, poikani.
Ai Stuartin. Nytkö?
Nythän minä soitan.
Hän meni juuri vessaan.
Hänellä voi mennä hetki. Hän otti lehden mukaan.
-No, onko äitisi kotona? -Hetki.
-Kerroin hänelle. -Uskoiko hän?
Joo, mutta nyt hän tahtoo äidin puhelimeen. Mitä sanon?
Keksi jotain. Olet fiksu.
Jos olisin fiksu, en olisi tässä tilanteessa.
Äiti ei pääse puhelimeen. Hänkin on vessassa.
Muttei samassa vessassa.
-Kerro, että soitin. Kiitos. -Selvä, rouva Little.
-Kaikki hyvin. -Jäin palveluksen velkaa.
-Sano nyt, mitä on tekeillä. -Se on liian mutkikas juttu. Myöhemmin.
Little hai, Little lou.
Little hei, Little hou.
-Ovatko pojat kotona? -George on.
Stuart harjoittelee näytelmää. Hän jää yöksi Willin kotiin.
-Ilman Georgeako? -Annan hänelle kasvutilaa.
Stuart, olemme kävelleet tunteja. En jaksa enää askeltakaan.
En halua suhtautua kielteisesti, mutta pitkä kävely alkaa hiertää.
Enkä haluaisi ottaa sitä puheeksi -
mutta minua pissattaa.
Eikö kuja kelpaa?
Olen kotikissa. Olemme hyvin siistejä.
Emme pissi noin vain siinä, missä kulloinkin olemme.
Hyväksytään tosiasia. Emme löydä sitä lintua.
Kunpa löytyisi joku, joka tuntee kaupungin.
Niin. Joku, joka tuntee kaupungin inhottavan puolen.
Kuka tuntemani on inhottava?
Jos vielä tulet tänne -
tungen sinut Visa-laitteen läpi!
Älä uhkaile. Jos kielin terveystarkastajalle -
ravintolasi suljetaan alta aikayksikön.
Monty!
Snowbell! Mitä sinä täällä teet?
-Olemme etsineet sinua. -Tarvitsemme apuasi.
Snow, oletteko te yhä kavereita vai saanko syödä hänet?
-Ei, Monty. Et saa syödä häntä. -Minä pyydän.
Ei! Keskity.
Mitä tiedät linnusta nimeltä Haukka?
Haukka? Hän on häijy tyyppi. Älkää leikkikö hänen kanssaan.
Mistä löydämme hänet?
Sinun ei kannata löytää häntä.
Sinun ei kannata olla tekemisissä hänen kanssaan.
Hän syö sinut. Olet haukankakkaa ennen kuin ehdit huutaa apua.
Haukat ovat häijyjä.
Ne nostavat uhrin niskasta niin korkealle, ettei maata näy.
Sitten ne pudottavat uhrin ja imevät tämän jäännökset pillillä.
Snowbell, voitko hyvin?
Kyllä. Hyviä uutisia:
En enää tarvitse hiekkalaatikkoa.
Luututtavaa käytävällä kolme.
Kuule, Stu. Tämä on ollut hauska kokemus -
mutta pitää tietää, milloin huvi loppuu.
Älä ole surkimus, joka lähtee vikana juhlista.
Sanoin jo. En anna periksi. Etsimme sen haukan.
Hyvä on sitten. Omat ovat hautajaisesi.
Kuunnelkaa tarkoin.
Haukka asuu puiston toisella puolella -
Pishkin-rakennuksen huipulla.
Moni ei käy siellä. Vielä harvempi tulee sieltä takaisin.
Perillä ollaan, Snowbell.
Erikoisruokalista
"Lohta, monnia, tonnikalaa."
Miksi minua kiusataan?
Miten voit ajatella ruokaa nyt? Keskity asiaan.
Olen hermostunut. Silloin minä syön.
Jos sinulle näet käy jotain, minä saan syyn niskoilleni.
He kai tietävät jo lähdöstämme ja hankkivat hamsterin tilalleni.
George salaa poissaolomme.
George? George ei erota kakkaa omenasoseesta.
Ja sanon niin suopeudella.
-Haloo, Littlen perhe. -George, hyvä, että vastasit.
Kuka siellä?
George, minä tässä, Stuart.
Missä olet? Miten voit? Löysitkö hänet? Voitko hyvin? Miten Snowbell voi?
Milloin palaatte? Äiti ja isä kyselevät paljon.
Niin sinäkin.
Minulla on hetki aikaa. Halusin kertoa, että olemme jäljillä -
ja jos käy tuuri, palaamme päivälliseen mennessä. Ja George...
-Kiitos, että autat. -Ei kestä.
Mutta missä olet?
Kuuntele tarkkaan. Olemme Pishkin-rakennuksen luona.
Laita 35 senttiä seuraavaa 5 minuuttia varten.
-Snowbell, tarvitsen lisää kolikoita. -Näytänkö kukkarolta?
Oletko vielä siellä?
Onko se Stuart?
Anna kun mietin. On.
Luulin, että hän tulee kotiin.
Niin tulee. Myöhemmin. Hän ja Will harjoittelevat lisää.
Jätin hänet äsken Willin kotiin.
Hei, rouva Little. Onko George kotona?
-Will, löysin sen! -Minkä?
-Taskulaskimen. -Laskimen?
Will, missä Stuart on?
Kaikki okei. Äiti tietää näytelmästä.
Sen piti olla yllätys.
Kerroin hänelle, jotta hän tietää, että Stuart on teillä. Lähdetään sinne.
Niin. Siitä tulee hienoa.
Tarvitsinko vain laskinta?
-Laskemme, kauanko pitää harjoitella. -Näytelmä on mutkikas.
-Tule, mennään. -Nähdään, rouva Little.
George, muistakaa jalkapallo-ottelu.
Nähdään siellä!
En kestä tätä valehtelua. En ole ennen valehdellut.
Siksi äitisi uskoo sinua.
-Olemme liemessä. -Mekö?
Niin, me. Stuart ei harjoitellut viime yötä minun kotonani.
PlSHKlN-RAKENNUS
Mitä suunnittelet, Teräshiiri? Kiipeätkö seinää pitkin?
Yritän keksiä jotain.
Näkemiin, Snowbell.
Sinulla on sisua.
Sisua ja ytyä.
Puhumattakaan kantista.
Sinulla on sisua, ytyä ja kanttia.
Kas niin.
Selvä on, herra Haukka. Päästä Margalo niin ketään ei satu.
Margalo, oletko täällä?
Onko täällä ketään?
Minä olen.
Haen ystävääni Margaloa. Jos olet satuttanut häntä, minä...
-Sinä mitä? -Sano heti, onko hän kunnossa.
Mikset kysy häneltä, Viiksivallu?
Margalo, juokse!
Lennä pois. Minä suojaan. Mitä oikein odotat?
Uskomatonta. Sanohan, Juustokuono, kuulostaako tämä tutulta.
"Oi, siipeni. En pysty lentämään."
Mistä oikein puhut?
Ei mene jakeluun. Margalo huijasi sinua kuus-nolla.
Margalo, mitä hän tarkoittaa?
Nyt tämä käy surulliseksi. Ehkä tämä selventää asiat.
Äitini sormus.
Olen pahoillani. En halunnut loukata sinua.
Mutta Margalo, miksi?
Älä hermostu, Hiiripoika.
Margalo on puijannut viisaampiakin. Vai piditkö itseäsi erityisenä?
Oikeana ystävänä?
En valehdellut siitä, Stuart.
Sinä olet ystäväni.
Tule sitten mukaani.
Hän ei lähde mihinkään.
Lähteepäs.
Oliko se paras temppusi? Nyt minä näytän omani.
Älä satuta häntä, Haukka!
En minä vaan jalkakäytävä.
Emmekö voi keskustella asiasta?
Ei! Stuart!
Päästä minut! Ei, Haukka!
Pari päivää täällä auttanee sinua muuttamaan asennoitumistasi.
Mitä olen tehnyt?
Jotain kauheaa on varmaan tapahtunut. Littlet tappavat minut.
Vien kotiin toisen hiiren sopivassa asussa -
opetan sen ajamaan urheiluautoa ja väitän, että se on Stuart.
Ketä oikein huijaan? Minun on päästävä tuonne ylös. Mutta miten?
Jäisinpä eloon katuakseni tätä.
Stuart? Ju-huu?
Tule esiin, missä oletkin.
Äläkä loikkaa esiin takanani.
Muista, että minulla on vahva vatsa mutta heikko sydän.
Tänne, hiirulainen.
Snowbell? Sinäkö siinä? lhan oikeasti?
-Margalo? Missä olet? -Pytyssä.
Selvä, minä odotan.
Ei vaan maalipytyssä.
Miksi olet siellä? Onko tämä jokin temppu?
Päästä minut ulos.
Onko Stuartkin siellä?
Ei, Snowbell. Hän on kuollut.
Mitä? Onko Stuart kuollut?
Haukka tappoi hänet.
Ei. Hän ei voi olla...
Minun oli määrä suojella häntä.
Toivoisin, että minä olisin se, joka sai surmansa.
Niinkö?
En. Mutta olen hyvin onneton.
Hyvänen aika. Olen laivassa.
Olen jätelotjassa. Minun on päästävä pois.
Hei siellä!
Olen täällä! Proomussa! Kuuletteko minua?
Apua!
Minun ei kuulu olla täällä!
Minun pitää päästä pois!
Auttakaa!
Apua!
Rita, hei. Olin tässä lähistöllä. Ajattelin hakea pojat.
-Georgen ja Willin? -Georgen ja Stuartin.
George on täällä muttei Stuart.
Mutta hänhän yöpyi täällä.
Ei.
George!
Mitä nyt aiot?
Missä päin on Kanada?
Tämä on kauheaa.
Tahdon kotiin.
Littlen pitää aina nähdä hopeareunus asioissa.
Ehkä en olekaan oikea Little.
Ehkä olenkin Stuart Ei Kukaan.
Stuart Ei Mikään.
Mitään hopeareunusta ei ole!
Voi ei. Mitä oikein tein?
Lentokoneeni.
Lentokoneeni!
Hopeareunus! Tämä on se!
-Kas niin, George. Missä hän on? -Ja puhu nyt totta.
En ole varma.
Koskaan ei saa valehdella vanhemmille.
Saako rikkoa lupauksensa veljelle?
On väärin luvata, että valehtelee vanhemmille.
Kuuntele äänensävyäni. Kerro, missä Stuart on.
Se oli lupaus. Veljeltä veljelle.
Minä ymmärrän. Minullakin on veli.
Jos hän olisi vaarassa, sillä olisi lupausta enemmän merkitystä.
Miltä meistä kaikista tuntuisi, jos Stuartille tapahtuu jotain?
Hän on Pishkin-rakennuksessa.
-Isä. -Mitä?
-Olenko vaikeuksissa? -Et. Olet pahoissa vaikeuksissa.
-Äiti, isä, olen todella pahoillani. -Siedät ollakin.
Stuart voi vaikka maata jossain kasvot päin...
Tai hän voi olla ihan kunnossa. Ei pidä olettaa pahinta.
Se ei ole Littlen perheessä tapana.
Olet oikeassa. Hän saattaa puksuttaa kotia kohti juuri nyt pikkuautollaan.
Hymyillen.
Kuonokarvat tuulesta väristen.
-Äiti. -Niin, George.
En usko, että hän puksuttaa kotiin.
Kuka tekisi tällaista?
Pienet vandaalit.
Se kurja haukka!
Tästä päivästä eteenpäin vannon kostoa.
Jos haukka olisi nyt täällä, repisin sen kurkun.
Kynsisin sen naaman...
Se on hän.
Älä satuta minua.
Tapa lintu, älä minua.
Minusta tulee haukankakkaa.
Kas vain. Kanarialintu pääsi häkistä.
Miten mukavaa. Hän toi ystävän päivälliseksi.
Harmi, etten pidä purkkiruuasta.
Snowbell, ulos!
En voi. Juutuin kiinni. Liian lihava.
Älä tee sitä, Haukka. Tai muuten...
Tee mitä? Mitä hän tekee?
Tai muuten mitä?
Tai muuten menetät tämän.
Laske se alas, Margalo.
Enää et käske minua. Jätän sinut lopullisesti, Haukka.
Ai? Ja mitä luulet olevasi ilman minua?
Vapaa.
Paha virhe. Palaan luoksesi, Karvapallo.
Älä pidä kiirettä!
-Stuart! Olet elossa! -Toistaiseksi.
Mistä löysit lentokoneen?
Kaatopaikalta.
Mitäs kysyin?
-Toivottavasti emme myöhästy. -Silmät tarkkana.
Varovasti nyt. Askel kerrallaan.
Onnistuu kyllä.
Minä elän! Minä elän!
Stuart, sinäkö siinä? Ota minut mukaan!
Entä minä? Miten pääsen alas täältä?
Käänny tästä.
Oukki doukki.
Hei, se on Stuart!
Pysäytä auto!
Stuart!
Tuo lintu on minuakin isompi.
Pelastetaan hänet.
Siinä ovat Littlet. Pelastuin.
Odottakaa, minä tässä!
Seuraa lentävää hiirtä.
-Sopii. -Hei Little, hou Little -
huu Little, hei Hottle, hou Wottle, vou Wittle.
Tuolla hän on!
Jos selviämme tästä, keskityn maalaamiseen ja tanssimiseen.
Hei rouva, pois tieltä!
Hän saavuttaa.
Voi tavaton.
Pidä auto käynnissä.
Oukki doukki. Sopii.
Ei hän kuule sinua.
Taisimme karistaa hänet.
Ylös menossa?
Frederick, on niin avuton olo.
Hiiren pitää tietää rajansa.
Stuart! Nosta!
En pysty! Se on jumissa!
Yritä kovemmin!
Margalo, mene ulos. Pelasta itsesi!
Ei. Jos kuolemme, kuolemme yhdessä.
Stuart! Nosta!
-Nosta, Stuart! -Stuart, nosta!
Olisit pysynyt kolossasi, Hiirulainen.
Emme pääse häntä karkuun.
Sitten hänet on kohdattava.
Se on liian vaarallista. En anna sinun tehdä sitä.
Minun pitää yrittää. Haen sinut myöhemmin.
Mitä tarkoitat?
Stuart! Älä!
Juhlat ovat ohi, Karvapallo.
Mitä hän tekee?
He törmäävät!
Stuart, käänny! Pakene!
Hei hei, Linnunaivo!
Hyvänen aika.
Sain sinut.
Eikö tästä kaupungista saa kunnon ateriaa?
Kiitos.
Stuart, oletko kunnossa?
Nyt olen. Margalo pelasti minut.
Pelastimme toisemme.
Mitä oikein luulit tekeväsi?
-Aiheutit minulle melkein sydänkohtauksen. -Anteeksi, äiti.
-Karkasit kotoa. -Tiedän.
Sait Georgen valehtelemaan.
Niin.
Miksi siis olen niin ylpeä sinusta?
Rouva Little, tämä kuuluu teille.
Sormukseni.
Niin. Minä otin sen.
Ja nyt hän palauttaa sen.
Olen iloinen, että sain teidät kaikki takaisin.
Snowbell!
Selviydyit.
-Onneksi olet kunnossa. -Snowbell, missä olet ollut?
Et usko, mitä Stuart ja Margalo ovat kokeneet.
Sinun olisi pitänyt nähdä se. Nämä kaksi olivat rohkeita.
Lähdetään kotiin.
Entä minä? Eikö minulla ollut osuutta tässä?
Minulle riittää! Jään tänne.
Niin juuri. Ette näe minua enää.
Snow, haluatko tonnikalaa kotona?
Tonnikalaa? Rakastan noita ihmisiä.
Odottakaa minua!
Nuo taitavat lentää etelään talveksi.
Niin kai.
Olet aina unelmoinut siitä. Mutta Haukka ei päästänyt sinua.
Joka vuosi katselin, kun muut linnut lähtivät.
Ne, jotka olivat vapaita.
Sinä olet vapaa.
Olisimme niin kaukana toisistamme.
Ei se mitään muuta.
No...
-Osaatko reitin varmasti? -Voimme hankkia sinulle karttoja.
Etelä-Carolinassa on paikka, jossa tehdään mainiota pekaanipiirasta.
Olen lintu. Vaistojen pitää ottaa ohjat.
Olet kai odottanut tätä.
Koko ikäni. Mutta...
Mitä, kulta?
Nyt se ei enää ole puhetta. Nyt on tosi kyseessä.
Pelottaako sinua?
Maailma on aika iso, ja minä olen aika pieni.
Joku sanoi minulle: "Jokainen on niin iso kuin itsestä tuntuu."
Levitä vain siivet -
ja kohoa.
Tulen kaipaamaan sinua, Stuart.
Samoin minä sinua.
Kaipaan teitä kaikkia.
Sinuakin, Snowbell.
En kyllä aio itkeä.
Little hai, Little lou.
Little hei, Little hou.
Stuart?
Niin, isä?
Mikä on hopeareunus tällä kertaa?
Hän palaa keväällä.
Hei hei, lintunen.
-Kuulitteko? -Hänen ensisanansa! Hän puhui!
-Tietenkin hän puhui. -Arvasin, että hän osaa.
Entä sitten? Kun hän osaa pudota puusta jaloilleen, se vasta on jotakin.
Subtitles by SOFTITLER